Блокирахме всички пътища около летището.
Но все още не можем да открием BK-201.
Взел е лодка и е избягал по езерото.
Откъде знаете това?
Никой не може да избяга от нас.
Ще се свържа отново, след като разбера къде ще акостира.
Останете в зоната на летището.
Значи е използвал системата от кукли.
Същото, което използва, за да те наблюдава.
И все пак, не успя да залови BK-201 със системата, с която толкова се гордее.
Чудя се защо?
Ей, чакай! Поне можеш да ме закараш!
Наистина е тъжно.
Моята Суо е мъртва.
М-мамо...
Не ме наричай така!
Отвратително създание. Ще полудея...
Всички се усмихват...
Точно така! Никой не се чувства ядосан в аквариума!
Не.
Не! Майка ми винаги се усмихваше!
Пусни ме!
Ей, да отидем в аквариума.
Ако отидем там, ще се усмихнеш.
Аквариума? За какво говориш?
Ей!
Вие двамата!
Трябва да отида.
В аквариума?
Мама, Шион и всички останали се смееха.
Искам това чувство отново.
Запази го в тайна.
Пази ни в тайна.
Има странен шум в системата близо до брега.
Точността на наблюдателите спадна рязко!
Какво?
Има голям брой малки дупки в наблюдателната мрежа.
Какво значи това?
Предполагам, че не мога да го открия, ако търся на сляпо.
Добре!
Добро утро.
Щеше да хванеш настинка, ако беше спала там.
Добро утро.
Чух, че с теб има едно малко момче кукла, но не мислех, че е той.
Добре ли си?
Нормално.
Разбирам. "Нормално" е най-добре.
BK-201 не е със теб.
Той...
Той ме удря без причина, кара ме да минавам през странни тренировки и е пияница.
Всъщност спря да пие.
Ти си момиче, нали?
И ти си мислеше, че съм Шион.
Не съм.
Може би дори не съм и Суо.
Какво искаш да кажеш?
Това не може да е истина...
Явно не си спомняш съвсем точно.
Областта около аквариума е забранена за посещения от 13 години.
Заповядай.
Не си спомням...
Това е твое, нали?
Майка ми ме научи да ги сгъвам.
Паметта ми не може да е грешна.
Искам да кажа, че си спомням всичко... За майка ми и аквариума.
Може би това има нещо общо със смъртта на Михаил Павличенко.
Баща ми вече...
Трябва да проверя някои неща.
Как се случи това?
Боже...
Майката на момичето?
По-млада е отколкото си мислех.
Глезените й са доста хубави. Тънки и...
Тези глезени...
Имате прекрасни глезени, госпожице.
Благодаря за комплимента,
но не виждате ли това?
Контрастът между издутият Ви корем и тънките глезени е очарователен.
Ръката Ви? Ще бъде лошо за детето, ако паднете.
Благодаря.
Заради работа ли сте в Япония?
Заради забележителностите.
Преди учех тук.
Мисля си, че ще е по-добре да се завърнете скоро в родината си.
Скоро тук няма да можете да видите Слънцето.
И няколко дни по-късно напуснах Япония...
Да, тя е!
Да?
Вие сте Макимая Асако?
Простете нахалството ми, но...
Искам да ви задам няколко въпроса за Михаил Павличенко.
Вие сте от Синдикатът?
Синдикатът? Нима казахте Синдикатът?
Защо...
Напуснете! Нямам нищо общо с него и със Синдикатът!
Моля, почакайте!
Вие... Д-р Павличенко е член на Синдикатът?
Коя сте Вие?
Ние се борим срещу Синдикатът.
До сега успяваха да се крият, но ние ще разкрием всичко за тях!
Кажете ми какво е станало между вас и Синдикатът.
Също и за Суо и Шион.
Срещал съм я два пъти.
Първият път беше в Икебукуро.
А вторият...
когато се присъединих към Синдикатът, в Университета в Москва.
Докторът правеше изследване в Университета.
Обаче никой не можеше да разбере точно какво.
Бях нает като агент от странна организация, за да проникна в лабораторията на доктора.
В онзи ден, заведох Суо и Шион в Университета.
Просто исках да занеса обяд на съпруга си.
Виждаш ли? Ето така ги сгъваш.
Тези глезени...
Успях!
Справи се добре, Суо!
Да!
Мамо, трябва да пишкам.
Добре. Да отидем.
Ти искаш ли да отидеш, Суо?
Ще остана тук!
Искам да сгъвам още!
Когато татко свърши работа, ще му ги дам!
Разбирам.
Но конфликтите в Синдикатът достигаха до връхната си точка.
Бяха ме изиграли.
Там, на този ден...
Мамо.
Мамо!
Мамо, Суо...
Суо...!
Суо!
В онази експлозия, Суо...
Суо умря!
на улицата на лъжите...
http://newordersubs.tk/
Tвоята усмивка на ъгъла
Десети епизод
Отговори ми!
Къде е Иин?
Иин?
Иин...
Изанами!
Изанами...
Иза...на...ми...!
Не! Не трябва Изанами и Изанаги да се срещат!
Защо?
Огромно бедствие...
Еволюция... Възрастната жена, която притежава Споменът за бъдещето...
Различните сценарии, които тя бе записала...
Различни сценарии?
Светът е полудял...
Ужасяващ спомен, записан в документите Митака...
И... И...
Трябва да защитя Хазуки!
Искам да знам за Изанами!
Отговори ми! Къде е тя?
Изанами ще убива контрактори...
18-та сграда за изследвания...
Трябва да я спра... Ако не го направя, Хазуки ще...!
Ще я спра.
Сигурен съм, че прекъснах връзките си с теб.
Добре свърши работата си.
Какво?
Доведе я в Токио, нали?
Но я изпусна.
Бе открита кутия от инцидента в Оомия,
и противотанково оръжие за левичари.
Горката малка, червена звезда.
Чудя се как Отдел 3 ще се отнесат с нея?
След експлозията, отидох да я търся.
Тичах и тичах, а после...
Видях го да използва МЕ върху тялото й!
Михаил! Какво причиняваш на детето ни?
Правя го, защото ни е дете!
Тя ще бъде наша вечно!
Вечно?
Вечно.
Ей! Тялото ми на практика е смазано!
Какво ще направиш по въпроса?
Спри! Асако!
Ще съжаляваш, Асако!
Шион!
Шион реши да не ме следва.
Кремирах тялото на Суо и се завърнах в Япония с останките й.
А днес, Суо... не. Копието й се появи пред мен.
Копие?
Изглеждаше точно като нея.
Нейните тъжни очи и бледите й устни бяха точно като на Суо,
сякаш бе перфектно копие.
Заради способностите на Шион...
Способности? На Шион Павличенко?
Той унижи Суо.
Той е луд!
Създаде чудовище чрез изкривеното си съзнание!
Ей, Суо!
Благодаря за помощта Ви.
Помислих си, че избяга.
Няма къде да избягам.
Не беше толкова голям шок, колкото си мислех.
Да не би, защото съм контрактор?
Или защото съм копие?
Вероятно това, че си контрактор или копие, няма нищо общо.
Трябва да поплачеш, ако ти се иска.
Да вървим.
Къде?
Остави всичко на мен. Гарантирам сигурността ти.
Аз...
Не! Тя е...!
Защо си в Отдел 3?
Първо ми отговори! Къде е Йоуко?
Не! Тя е...!
Опита се да те залови.
Успя! Но ми даде кифличка!
Да вървим.
Ли!
Йоуко...
Йоуко, аз...
Ще убия BK-201.
Защо се върна?
Тогава не стреля.
Не се нуждаеш от помощта ми, ако можеш да убиваш хора.
Мисля, че трябва да си честен и да й се извиниш.
Ясно. Не мога да убивам хора и не мога да стана контрактор.
Защото... Аз съм копие.
Използва силата си?
Да, копирах го, след като го видях.
Но е доста по-малко.
Чудя се дали Суо ще се радва.
За какво?
За фалшивите спомени, които й даде: ден със семейството в аквариума.
Ще страда повече, ако научи истината.
Трябва да научи какво е болка.
Според теб какъв цвят е болката на Суо?
Оранжевият на полумесеца.
Можем да видим реката.
Онази в Сапоро беше по-голяма, а течението по-бързо.
Това е мой спомен, нали?
Имам молба.
Какво има?
Искам да ме наречеш, както ме нарече тогава.
Тогава?
"Не стреляй, Суо."
Искам да кажеш името ми, както тогава.
Защо?
Моля те.
Познавам само теб.
Дали си копие или не,
за мен, ти си Суо.
Суо.
Защо излизат сълзи?
Болеше, когато не ми вярваше.
Повече болеше, когато ме удряше.
Има толкова неща, които не разбирам.
Когато ме нарече Суо, бях толкова щастлива.
Но като разбрах, че щях да спася Иин, се обърках.
Ти уби баща ми.
Ти си ужасен, негодник, пияница.
Но се чувствах толкова самотна, когато се разделихме.
Защо се чувствам така?
Ти също можеш да ми кажеш, Mao!
Защо?
Защо? Ами...
Не мисли повече.
Нека просто поспим.
Добре. Благодаря, Хеи.
Плаче доста за контрактор.
Защото е незавършено копие?
Не може да контролира емоциите си или да мисли рационално.
Кой знае?
Колко ли знаем за контракторите?
Това е вярно.
Но точно, защото е незавършена, се влюби в теб.
Защо се върна?
Сега Суо да не ти е като сестра?
Може би видях себе си в Суо.
Контролирани от незнанието и незавършеността си.
Но...
Нито аз, нито Суо имаме време да бъдем контролирани.
Чакай, това е...!
Ей, какво е това?
Не е ли...
Луната?
Показа се.
Да.
Красива е.
Да.
Скрити в лъжата, лежат горчиви спомени и сладко горчиви предчувствия.
Бузи със стичащи се солени сълзи.
И настъпва последното действие.